Konstantinopel 1920
Goddag, jag har bokat rum. Namnet är Shade.
Hallå?
Jag får inget svar från miss Tozers rum.
-Kan jag hjälpa till? -Nej, jag återkommer.
-Jag letar efter fröken Eve Tozer. -Försök där borta.
Jag sa att han var gift, och att jag inte kunde ta emot den.
Han vägrade att acceptera ett nej.
Charlie Shade!
Vilken överraskning! Hur är det med dig?
-Kan vi prata? -Visst.
Vad har hänt? Något måste ha hänt, som fått dig att lämna London.
-Var är din far? -Han har inte skrivit på tre år.
Det sista jag hörde var att han åkt till Afghanistan. Hurså?
Bentik har fått en domare i London att dödförklara din far.
Vad?
Jag fick en treveckors frist, men det är bara tolv dagar kvar.
Om inte Bradley Tozer infinner sig i en brittisk domstol, förlorar du allt.
I kontraktet mellan Bentik och din far står att om ena parten dör-
-övergår tillgångarna i den överlevandes ägo.
-Det skulle pappa aldrig göra! -Kontraktet skrevs innan du föddes.
-Hur ska jag klara mig utan pengar? -Om du säljer smyckena...
Charlie, det skulle inte ens räcka ett år.
Då får vi väl hitta honom och ta honom till London, eller hur?
-Tolv dagar? -Ja.
Vänta här.
Vem skulle vilja få den äran att låna ut ett flygplan till mig?
RAF skulle med glädje låna ut ett plan till er.
-Du får tillbaka det om två veckor. -Vänta. Jag trodde det var för ikväll.
-Jag är hemskt ledsen. -Någon annan?
Inga hjältar?
Hej då, grabbar.
-Får jag prata med dig? -Ursäkta, Charlie.
-Vad har du kommit på? -Du får inte yppa ett ord till någon.
Särskilt inte till min man.
-Du kan lita på mig. Hedersord. -Det duger inte.
Jag lovar.
3 km norr om stan ligger ett flygfält. Fråga efter O'Malley.
Gammal krigshjälte... Numera ger han flyglektioner.
Är det vad du kallar det?
-Du lovade. -Mina läppar är förseglade.
Om det är väldigt viktigt, sitter han varje kväll på klubben Blue Nile.
Mörkt hår, ungefär 1,90.
-Han låter stor. -Ja, det är han.
Kom igen, O'Malley. Upp med dig.
Lägg armen om mig. Och så går vi.
Först ena foten, sedan den andra.
-Titta, han går. -Drack jag för mycket, Struts?
-Kan vi inte ta ett glas till? -Vi är panka, O'Malley.
Vet du vad, Struts? Jag tror att lyckan väntar runt hörnet.
O'Malley?
-Håll dig borta från min fru! -Försvinn härifrån, din nolla.
Kom igen, vakna.
-Ursäkta, heter ni O'Malley? -Det där är O'Malley.
Vakna.
Vakna!
Det här är ju löjligt!
Kar-Loosh!
Håll i den här, släpp den inte. Håll i den.
Ser ni, han är uppe. Han återhämtar sig snabbt.
Mr. Struts! Kom hit, fort!
Ursäkta.
Vad har du nu haft sönder?
Mr. O'Malley?
Du borde verkligen tänka om. Vi måste kunna hitta någon annan.
Jag har redan tänkt. Vi har inget annat val.
-Ni ger visst flyglektioner? -Inte idag. Jag är bakfull.
Mörbultad verkar vara ett bättre ord.
Jag vill hyra era plan i två veckor.
Jaså, av vilken anledning?
10 000 pund. Och jag står för bränslet.
10 000 pund? Visst. Vad ska vi göra med dem?
Jag ska flyga med dem till Afghanistan.
Det är lite för tidigt för skämt.
Och min vän är mekaniker, inte pilot.
-Och? -Vem ska flyga det andra planet?
Jag.
Har du någonsin flugit ett sådant?
Rakar du dig någonsin?
Okej, vi testar.
Du tar en jätterisk!
Det kommer att gå fint, Charlie. Håll den här, är du gullig.
Här.
Håll den där. Äsch, strunta i det.
-Vad håller de på med? -Vet inte, jag tror att de ska flyga.
Hoppa in.
-Kan han flyga när han mår så där? -Det är ingen fara.
Ta över spakarna, tjejen.
-Mr. Struts! -Han är rena flygaresset.
Vad var det jag sa? O'Malley är en suverän pilot.
Perfekt landning.
-Gick det bra? -Den här blir bra. Tål mycket stryk.
-O'Malley då? -Han får hänga med. Ge mig 5 pund.
Jag har aldrig sett dig göra en sådan looping förr. Och med din baksmälla!
Här har du, esset.
Här är för lektionen. Du får resten när vi kommer till Afghanistan.
Hör nu, damen...
-Tozer. Eve Tozer. -Socitetsbruden?
-Än sen? Är vi överens? -Jag måste säga en sak...
Du är verkligen bestämd. Men du har mer pengar än vett.
Du kan hantera ett plan, men Afghanistan?
-Waziristan. -Det är 200 mil. Varför vill du dit?
Jag letar efter min far. Han var på väg dit när han försvann.
Du är galen. Hyr ett par kameler. Jag vill ha något att dricka.
Sumpa inte den här chansen.
-Hon är tokig. -Ja, men rik.
Mr. O'Malley? Tid är det enda jag inte kan köpa.
-Du har de enda tillgängliga planen. -Wazirerna för ju krig mot britterna.
-Vi säger att vi är amerikaner. -Ja, vi är ju amerikaner.
-Men om de skjuter först, då? -Det är en risk jag är villig att ta.
Jag betalar ytterligare 10 000 för farliga infödingar.
-Om det inte finns landningsbanor? -5000 till för eventuella skador.
Pesten då?
5000 för pesten. Det blir 30 000 pund, Mr. O'Malley.
Nej, du kan inte köpa mig.
En man med principer...
Jag fördubblar mitt erbjudande. 60 000...
... pund!
Ni har just köpt en lätt begagnad pilot och en suverän mekaniker.
Jag vill ha hälften nu, och resten på ett bankkonto i London.
Ni får 5% nu, resten på ett schweiziskt bankkonto.
Betala dem, är du snäll.
Ta hand om henne, Mr. O'Malley.
Vi är rika! Vi fick pengarna. Vi kan köpa allt vi vill ha.
-Har vi kvar kulsprutorna? -Ja, hurså?
Montera dit dem. Om vi ska till Afghanistan kommer de att behövas.
-Ta det försiktigt med champagnen. -Ja, frun.
Jag ska tala med hotelldirektören innan jag reser tillbaka.
Räkningen är för hög. De har lurat oss.
-Du oroar dig så. -Din far skulle aldrig förlåta mig...
Hälsa honom så gott.
Eve, akta dig.
Charlie!
Vi kommer att få agera barnflickor under hela resan.
Nej, hon är bra. Det är bara fart i henne.
Hon är en rik, bortskämd barnunge. Hon kommer att få oss dödade.
O'Malley, sumpa inte det här nu.
Ä ven om hon bara betalar en del, så kan vi åka hem till USA!
Mr. Struts. En kvinna är på väg hit.
Hoppa ner från planet.
-Nu åker vi. -Varför så bråttom?
-Klockan är efter tre. -Vad spelar det för roll?
Vi ska inte ta tåget.
-Vad är det som händer? -Nu flyger vi, Struts.
Jag undrar vems make det där var?
Mr. Bentik...
Mr. Bentik, sir. Jag...
Vad är det?
Våra agenter lyckades inte hindra Shade från att kontakta fröken Tozer.
Flickan har flytt. Hon har flugit iväg.
-Vart då? -Vet inte. De undersöker flygplatsen.
Hon får inte komma fram till sin far. Stoppa henne!
Sitt inte bara där. Stoppa henne!
Ursäkta, sir.
Två okända flygplan är på väg hit.
Märkligt.
Det är väl bäst att jag går och ser efter.
Ta hit min förare.
Jag sköter snacket. Jag vill härifrån så fort som möjligt.
Om de får reda på vart vi ska, så kommer de att stoppa oss.
-Jag sköter det. Jag känner armén. -Jag känner till män, så var tyst.
Inser ni att ni gör intrång?
Major O'Malley.
-Vem är er befälhavare? -Herregud. O'Malley!
Kommer du inte ihåg mig? Johnny Silversmith, 24:e.
Visst, visst. Silversmith... Du är kvar i det militära?
Ja. Vi blev lite överraskade ett tag.
Vi trodde att ni kom från högkvarteret för att göra en kontroll.
För att inte tala om wazirerna. De har ställt till mycket problem.
Tar det aldrig slut? Skulle vi kunna köpa bränsle så vi kan flyga tillbaka?
Det ska gå att ordna. Vart ska ni?
Mr. O'Malley har visat mig runt. Vi har nog inte träffats...
-Eve Tozer. -Goddag.
Vilken gullig befästning. Det måste bli ensamt här?
Det är inte så illa. Ibland får vi tidningar från London, och brev.
-Kan jag fräscha till mig någonstans? -Visst. Följ med här.
-Ni stannar väl på middag? -Så rart. Det gör jag gärna.
Det var inte roligt just då.
Det var inte alls roligt. Vi dök, rätt ner.
Jag höll på att berätta om när jag träffade Tuffy Robertson...
-Tuffy...? -Robertson. En kär gammal vän.
Han ringde mig i London och bjöd mig på teatern.
... men jag kom loss, och fick in en rejäl salva rätt i buken på honom.
Berätta om Verdun, sir.
Kapten säger att ni sköt ner tolv plan på en vecka.
-Stämmer det? -Ja.
Visst. Det är sant. Det gjorde jag.
De skickade upp skolgossar i luften, som inte ens kunde göra en looping.
Jag fick medalj för det.
Det enda tyskarna hade kvar att sätta in mot oss, var skolpojkar.
Det var inte en strid, det var slakt.
En annan sak...
Om man kommer nära, riktigt nära...
...så ser man fruktan i deras ansikten.
Kommer du ihåg baren i Paris?
Den här mannen drack 32 glas Guinness utan att pinka.
Jag har lärt mig hur man ska handskas med wazirerna...
Jag är helt fascinerad, så håll kvar den tanken. Ursäkta mig.
Mr. O'Malley, jag tror att du har druckit tillräckligt för ikväll.
Kom inte och säg åt mig när jag har druckit tillräckligt. Dra åt helvete.
O'Malley, det där var att gå lite för långt.
Jag tror inte på dina bluffhistorier...
Den enda bluffen här är du själv. Ni rika slynor är likadana.
Försök inte med det där. Du är bara här för pengarna.
Det stämmer. Ta dina pengar och kör upp dem...
Nu fortsätter vi att dricka.
Mr. O'Malley. Jag flyger tidigt imorgon bitti. Med eller utan er.
-Du är vidrig. -Tack, frun.
-Vi är tankade och klara. -O'Malley?
Han är också klar.
Vakna, O'Malley.
-Var är jag? -Fort Kipling.
-Jag gjorde bort mig igår, va? -Du har gjort värre saker.
-Var är hon? -I planet. Mår du bra?
Visst, nu åker vi.
Vi håller tidtabellen.
Mr. Bentik, de har kontaktat flyg- platsen. Hon har åkt till Waziristan.
-Var ligger Waziristan? -I Afghanistan.
Det vet jag väl. Var i Afghanistan?
Kontakta alla mina agenter i området. Hon måste stoppas, till varje pris.
Vi har inga agenter i Afghanistan. Wazirerna har dödat allihop.
Erbjud 1 00 000 rubier till den som först upptäcker henne.
-Ni menar väl rupier. -Jag sa rupier!
-Men det är bara 23 pund. -Ja, ja. Säg en miljon rupier.
-Erbjud dem 10 miljoner rupier! -Vi har inte 10 miljoner.
Jag sa, "erbjud dem". Jag sa inte "betala dem" 10 miljoner rupier.
Idiot. Varför har du den fula flugan? Ta genast av den.
Kunde du inte ha hittat ett bättre ställe att landa på?
-Vill du säga att vi är amerikaner? -Kul.
-Var är khanen? -Han kommer.
Och när han kommer, håller du tyst.
Tala!
-Vi kommer som vänner. -Vänskap?
Vi krigar mot engelsmännen.
Som den vise Suleiman Khan kan se, så är vi inga soldater.
Folk är arga på de vita. Vi har slagits mot de brittiska hundarna i åratal.
Det här är vårt land. Snart ska alla otrogna engelsmän vara döda.
-Vi är amerikaner. -Säg åt kvinnan att tiga!
-Gör som han säger. -Hennes blick är uppstudsig.
Sänk blicken. Gör det då!
Bra.
Jag ser att du vet hur man behandlar kvinnor. Ni blir mina middagsgäster.
Ska han ge oss mat, eller äta oss?
-Du njöt väl av det där? -Upp med dig. Det var inte så farligt.
-Ska du fråga om min far? -När det passar sig.
-Ursäkta, vi söker min far. -Tig!
Kvinnan...
Hon uppvisar mod. Låt mig få se på kortet.
Ja, visst. Han...
-Han är död. -Det kan inte vara sant.
-Hur dog han? -En tragisk olycka. Han sprängdes.
En högt skattad, och intressant man. Han är död.
Jag har tänkt mycket på er närvaro här.
Låt oss tala om mina planer för imorgon.
Engelsmännen har gått från Fort Kipling, och slagit läger i bergen.
Vi ska krossa dem med hjälp av era flygande skepp.
-Hur då? -Med bomber som släpps från luften.
Den vise och mäktige Suleiman Khan ser att jag har en kvinna med mig...
Och att vi kommer i fred.
Säger du nej till mig?
-Vad händer då? -Då lever ni inte till soluppgången.
Du kommer nog att hjälpa mig.
Dina vänner blir kvar här, under mitt beskydd.
-Jag skulle kunna lämna kvar dem. -Min äldste brorson följer med dig.
Med revolvermynningen mot din rygg.
Jag tror inte att du kommer att flyga bort.
Ni har alla trumf på hand.
Han kommer att göra det.
Khanen kanske hade fel. Han kanske tog fel på person.
Det är ju svårt att känna igen någon från ett gammalt foto.
Jag tror inte att han är död.
Franjien Khan, min mästares yngste bror, önskar köpa denna kvinna.
-De är värda en förmögenhet. -Vi kunde köpa nya plan för de här.
Sopwith Camels, nya Avroplan...
-Det är värt ett par hundra tusen. -Tror du de skulle låta er åka?
Ni måste vara tyst. Detta är en sak mellan männen.
Säg åt Franjien Khan att jag är överväldigad av hans erbjudande.
Säg åt honom...
...att hon har tjänat mig troget, men att jag ska tänka på saken.
-Vi återvänder imorgon för ert svar. -Vänta.
-Ni har fortfarande bilden av min far. -Jag kommer med den senare.
Lever han?
Ja.
Det låter inte som en bra idé. Han kan inte vara så dum.
Vad vet de om flygplan? De tror att det är ett flygande skepp.
-Att man sitter i dem som i en vagn. -Vad gör vi om det fungerar?
Ni två springer till det andra planet och jag täcker er.
Hur då?
Glöm det. Kom på något själva då!
-Hör du, O'Malley... -Tala!
Om du, eller någon annan säger åt mig att tala, eller sänka blicken...
...då klår jag upp er. Det spelar ingen roll om jag dör på kuppen!
-Vad gör du här? -Jag är här att hjälpa er. Att fly.
-Om ni låter mig följa med er... -Bra. Har du några kulsprutor?
-Är min far här? -Nej, han har flytt.
-Han har varit borta i ett år. -Var är han nu?
Vi talade ofta om min by i Nepal. Han sa att han skulle ta sig dit.
-Varför följde du inte med honom? -Jag tillfångatogs för fyra år sedan.
Min bror blev torterad till döds medan jag såg på.
Sedan dess har jag varit slav här. Jag vill se honom död.
Kan du ordna kläder till dem?
-Huvudbonader och mantlar? -Ja.
-Hur långt är det till din by? -Glöm det!
Jag vet vad du tänker, och glöm det!
Jag skulle ta dig till Waziristan. Nepal är på andra sidan Indien!
Att hitta din far var inte något vi kom överens om! Så full var jag inte.
Sluta.
Nu behöver vi ta oss härifrån. Resten kan ni diskutera senare.
Här är sprängämnena som ska användas mot engelsmännen.
Här är min äldste brorson. Och hans revolver.
Han ser till så att du är försiktig, och kommer tillbaka efter mer.
Nej, nej. Låt er brorson få äran att fälla några bomber.
Nej, han måste sitta där fram, så att jag kan styra planet.
Kom ihåg, engelsmännens liv i utbyte mot dina vänner.
Kan ni be honom att inte peka på mig förrän vi är uppe i luften?
Tack. Se till att folk håller sig ur vägen.
Vi ska fira segern när ni är tillbaka.
Bra, Alessa. Kom igen nu, Struts.
-Jag hittade ett vapen. -Bra.
Ingen panik. Fortsätt.
Kom igen. Skynda er!
Nu sticker vi. Spring!
Hoppa in. Hoppa in där framme.
Håll nere huvudet.
Knuffa.
Göm dig.
Kvinna.
Helvete. Män!
-Kan du höra mig? -Ja, jag hör dig.
-Har ni klarat er? -Vi mår fint.
Hör du, O'Malley? Du skötte dig rätt så bra.
Tack. Du var inte så dålig, du heller.
Alessa säger att det bara tar en och en halv dag till Nepal.
Nej, vi ska åka tillbaka.
Nej! Vänta!
Vänta! Kom tillbaka!
-Mr. Bentik. -Vad är det nu då?
-Man har sett henne i Indien. -Indien!
Du sa att hon var i Afghanistan.
Ja, men nu har hon setts i Indien. Hon är på väg till Katmandu.
Försöker du göra mig galen med alla namn?
Jag återger bara rapporterna. Hon är på väg till Katmandu, i Nepal.
Jag vet var det ligger! Stå still och lyssna på mig.
Kontakta major Von Hess i Delhi.
Säg åt honom att stoppa henne innan hon når sitt mål.
-Vad är hennes mål? -Hur ska jag kunna veta det? Idiot.
Ställ inte dumma frågor, utan gör som du blir tillsagd. Var är din slips?
-Jag har inga fler kvar. -Men, var inte kvar här då!
Där nere.
Alessa?
Skulle du vilja fråga henne om min far är här?
Han är inte här.
Tack.
-Nå? -Han är inte här.
-Hur är det med henne? -Ingen fara, lite feber. Mest trött.
Efter en god natts sömn kommer hon att vara lika gullig som vanligt.
Jag behöver något att dricka. Undrar vad de har för sprit här.
De är buddhister. Att dricka alkohol strider mot deras religion.
Alla kan väl inte vara så religiösa.
Hon sover. Min mor sa att hennes far har varit i byn. Men han har rest.
-Vet hon vart han for? -Nej, men Zura kanske vet.
-Farfar Zura? -Alessa, mitt barn.
-Dessa män skulle vilja tala med er. -Ja, visst. Kom in Mr. O'Malley.
Jag har väntat er. Nyheter sprids fort i en liten by.
-Vi har frågor om Bradley Tozer. -Hans dotter letar väl efter honom?
Ja. Vet ni var han är?
För en tid sedan kom en grupp människor-
-genom bergen. De var från Sinkiangprovinsen.
Det är dit han har rest.
Sinkiang! Det ligger på andra sidan Himalaya. I Kina.
En mycket farlig resa. Jag ska be till min Herre, Buddha-
-att er resa blir trygg.
-Kan ni berätta något mer? -Oxen är långsam...
... men jorden är tålmodig.
Tack så mycket.
Okej, stumpan.
-O'Malley? -Ja. Här får du.
Drick. Så ja.
Det är ingen fara.
-Vad heter du i förnamn? -Patrick.
Patrick?
Det är ett fint förnamn.
Jag fryser så.
Sov, Eve.
Det är ingen fara.
O'Malley, din skitstövel! Försvinn härifrån!
Jag tror inte att det är sant! Tölp. Fyllbult.
Ha inte för höga tankar om dig själv. Det hände ingenting.
Och det kommer det aldrig att göra!
Du är vidrig. Du är äcklig.
Nej! Du hade feber och frossa. Han försökte bara värma dig.
Kan någon berätta vad det är som händer?
O'Malley. Vänta lite.
Jag ber om ursäkt att jag skällde på dig. Jag blev bara chockad.
-Kan du sakta ner lite grann? -Om du släpper det!
Släpper det? Det är ju jag som ber om ursäkt.
Om du ber om ursäkt, så måste jag vara ödmjuk och ta emot ursäkten.
Eller hur? Och det vill jag inte.
-Så vi kan väl fortsätta som förut? -Okej.
Vänta lite.
-Kan du lugna ner dig? -Vad är det nu då?
Vi vet var din far har åkt. Han är i Sinkiang, en kinesisk provins.
-När kan vi resa? -Nej, du ska ingenstans.
-Vad menar du med det? -Du hörde vad jag sa.
Sedan när blev du ledare för den här expeditionen?
Kom tillbaka!
O'Malley, hon kommer nu.
Det är bara att strunta i henne, så kanske hon försvinner.
-O'Malley, jag vill prata. -Låt mig vara. Jag är upptagen.
Det här är min resa och jag står för hela kalaset.
Jag har blivit rånad, beskjuten, slagen, bombad...
Och nästan såld som slav. Sedan kommer du och påstår-
-att bergen är för svåra för en stackare som jag.
-Kan du lyssna på mig? -O'Malley!
Hör du något?
Jag betalar för allt, och vägrar stanna här medan du flyger...
-Håll tyst. -Säg inte åt mig att hålla tyst.
Vi måste skynda oss.
-Vad ska jag göra? -Håll dig ur vägen.
-Har han klarat sig? -Jag tror det.
-Fick du honom? -Ja, jag fick honom.
-Han fick in några salvor. -Ja, det fick han.
-Var är han? -Jag vill veta varifrån han kom!
Vad menar du?
Jag vill visa dig en sak. Ser du?
Herregud! Mitt flygplan!
Jag vill veta sanningen. Vem flög det där planet?
Det kan ha varit Bentik. Han som får allt..
Nu ska vi se om jag har förstått.
-Är det några som vill döda oss? -Jag var inte säker.
När vi åkte hemifrån...
Mannen sköt inte mot mig, utan var ute efter dig?
-Ja. Jag tänkte berätta. -Det här tar verkligen priset!
Titta på mitt flygplan!
Jag tänkte aldrig att det skulle bli så här.
Du har aldrig tänkt på någon annan än dig själv.
Du är bara en bortskämd, rik barnunge.
-Jag köper ett nytt plan. -Det kan du vara säker på.
-Utöver de 1 00 000. -Betyder det att du fortsätter?
Ja, jag fortsätter. Ensam.
-Jag betalar bara om jag får åka. -Det har vi aldrig sagt.
-Dra mig inför domstol då! -Det behövs inte. Jag ska strypa dig.
Ja, gör det då. Gör det.
Titta på min Dorothy!
Titta på henne, och ge mig sedan ett bra skäl varför du skulle få följa med.
Det är min far.
Okej.
Kan vi vänta oss några fler överraskningar?
-Hur är det? -Det är lugnt.
-Hur lång tid tar det att laga henne? -Det behövs bara lite småfix.
-Så du åker? -Ja, jag måste.
-Hon också? -Ja.
-Klarar du dig tills jag är tillbaka? -Det kommer att gå fint.
Hör du, esset?
-Kan du göra mig en tjänst? -Ja, visst.
Kom ihåg att...
Kom ihåg att oxen är långsam, men jorden är tålmodig.
-Ursäkta mig, sir? -Vad vill du?
Jag kontaktade Major Von Hess kontor i Dehli.
-De befarar att han är borta. -Vad då, borta?
-De kan inte hitta hans flygplan. -Var tappade de bort honom?
Om de visste det, så vore han väl inte borta?
Gick det bra?
-Tala engelska? -Ni arresterade. Följ med.
-Han talar engelska. Efter dig. -Tack.
Gå. Gå.
Upp!
Skynda er!
Sitt. Du, sitt.
Vänta.
Pappa.
-Pappa! -Evey!
Pappa, jag har letat överallt efter dig.
Får jag titta på dig. Det här är Kina. Var kommer du ifrån?
Du är vacker. Du har vuxit upp och blivit en kvinna.
Du påminner om din mor.
-Gör jag? -Absolut.
-Hur kom du hit? -Med flyg. Kom med här.
Det är någon jag vill du ska träffa. Mr. O'Malley. Detta är min far.
-Du verkar vara långt hemifrån. -Trevligt att äntligen träffas.
Sitt ner. Evey, jag vill se på dig.
Pappa, vad tusan gör du i Kina?
Det är ju krig. Inte mycket till krig, men det är ändå ett krig.
En lokal gangster har tagit sig uppför kullen här, under 20 års tid.
Först stjäl han deras mat, sedan våldtar han kvinnorna.
Jag hatar att bryta några traditioner, men någon måste stoppa honom.
Det är jag. De kallar mig för Generalen. Jag gillar det.
Jag måste följa med honom. Jag är snart tillbaka.
-Visst är han underbar? -Han är i alla fall speciell...
Jag tror att jag hade glömt hur underbar han var.
När jag var liten höll han också på med en massa viktiga saker.
-Har du alltid kallat honom "pappa"? -Ja, hurså?
Inget särskilt.
Vi har inte så mycket tid på oss.
Kan du tala med honom, så flyger vi innan det blir mörkt.
Ja, jag vet O'Malley. Jag vet.
-Vad gör de? -Han flyttar kanonen.
-Vad ska vi göra? -Ingenting. Inte ett dugg.
Stanna här och håll ett öga på honom.
Vi kan ta oss till Hanchong ikväll. Så övernattar vi där, och tankar.
Sedan en dag till Kwailin. Och en dag till Hongkong. Lyssnar du?
Det ger oss en extra dag att få honom till en brittisk domstol.
Precis som jag trodde. Han flyttar kanonen. Han har sett flygplanet.
Han tror att det är ett tecken, och nu gör han sig redo att storma.
Ni två måste ge er av.
-Vi kom ju nyss. -Ni ska åka igen. Det är farligt här.
Men du måste följa med oss. Jag kom för att ta med dig tillbaka.
Nej, stumpan. Jag kan inte följa med dig.
Se dig omkring. Ser du alla de här människorna? De behöver mig.
De betyder inte så mycket för världen-
-men det här kriget måste i alla fall utkämpas.
-Du vet nog vad jag menar, O'Malley. -Jag har själv sagt så några gånger.
Visst har du det. Det har alla. Tack för att du tog hit Eve.
Kan du göra mig en tjänst?
Sätt henne i planet och flyg över bergen så snabbt som möjligt.
Vi kan inte flyga förrän imorgon bitti. Det är för mörkt.
Så snart solen har gått upp ska ni ge er av. Förstått?
Han kommer.
Han kommer, och jag är beredd.
Evey, Chingwa visar dig var du kan fräscha till dig.
O'Malley, jag ska visa hur jag ska slå honom.
-Jag tänkte tvätta av mig. -Nej, du ska följa med mig.
Jag ska visa dig gjuteriet jag har byggt.
Kommer du?
Jag har byggt ett gjuteri, och ska försöka smida en kanon.
Men det fungerar inte, för jag saknar koppar, så vi har inga granater.
Inga granater? Vad ska du då med en kanon till?
Det är en del av spelet. Bönderna är som barn.
De vill ha en kanon, för Wong har en. Jag föredrar sprängämnen.
Jag har grävt ner 400 minor i kullen. När han kommer så smäller det.
Jag skulle kunna klara av Wong på egen hand.
-Vad vill du och Eve egentligen? -Det är bäst att du frågar henne.
-Jag är bara inhyrd. -Det finns ett skäl till att jag frågar.
Vad gör hon här?
Din partner försöker få dig dödförklarad, så att han kan ta över.
-Bentik? -Jag antar det.
Han får gärna ta det som är kvar.
Konstigt att han inte har gått i konkurs än.
Alla formler och patent står i mitt namn. Om jag dör, får Eve allt.
Han äger bolaget, men hon får allt av verkligt värde.
-Vad händer här då? -Jag tvättar fötterna.
Samla ihop dina saker. Vi åker.
Vadå? Resa nu? Det är för mörkt för att flyga.
Det är mig du pratar med. Vi hinner långt, innan det mörknar.
Men pappa följer ju inte med.
Han förklarade allt. Du kommer att få alla pengar du någonsin behöver.
Berättade du för honom?
Dina pengar är i tryggt förvar. Det var väl därför du kom.
Då ger vi oss av medan vi fortfarande kan. Klä på dig.
-Var är min rock? -Pappa då? Reser vi blir han ensam.
Han var ensam igår, och i förrgår. Han behöver inte oss.
Han har sitt krig, du har dina pengar. Hittar jag rocken är allt toppen.
Nej.
Jag reser inte.
Han vill ju att du ska åka. Han klarar sig. Det här är bara en lek för honom.
Det säger han för att skydda mig. Jag reser inte utan honom.
Du är galen. Det har jag sagt hela tiden.
Nu när jag har träffat din far, så förstår jag varför. Dåliga gener.
Vansinne frodas i er släkt! Jag sticker.
Sticker!
-Din rock då? -Den behöver jag inte!
Stick då. Som om jag bryr mig. Jag hatar dig.
O'Malley? O'Malley?
O'Malley, gick det bra?
O'Malley. Jag är ledsen. Jag menade inte vad jag sa.
-Tala. -Vad?
Din råtta.
Din vidriga råtta.
Jag tror inte det är sant. Du är en sån råtta.
Jaså?
Hur blir det med mina pengar? Du trodde du skulle slippa betala, va?
Du har fel. Jag vill ha mina pengar. Jag åker inte utan dem.
-Du ska få dina pengar. -Ja, det kan du vara säker på.
-Varför kysste du mig? -För att jag kände för det.
Här har du din rock. Kartan ligger i fickan.
Vi kan åka imorgon bitti. Jag ordnar en utbetalning så fort det går.
Och sedan är det här över.
Bra. Det passar mig utmärkt.
Vila riktigt ordentligt, och flyg tidigt imorgon.
-Behöver du ingen hjälp? -Jag kan klå honom i sömnen.
Ta hand om dig. Tack för att du kom.
-Var är Eve? -O'Malley, jag trodde ni hade åkt.
-Var är Eve? -Vet inte.
För tidigt. Du släpper dem för tidigt.
Vänta.
Det är bra. Ta det lugnt.
Ta det lugnt.
Vänta!
Nu.
Nej!
Du släppte dem för sent. Du väntade för länge.
Vänta.
Släpp dem.
Nu.
Kom hit upp, din jävel.
Kom igen, upp med den.
Lysande, O'Malley! Hon fick den jäveln.
-Ge mig den där. -Kom tillbaka med henne.
Eve.
Evey, hur är det? Är du skadad? Evey?
Evey, säg något.
-Tala. -Tala? Jag ska strypa dig.
"Tala. " Väldigt lustigt. Titta på mitt plan. Du har gjort det till skrot.
Det har alltid varit en skrothög.
Håll nere huvudet.
-Ta den här. -Vart ska du?
-Hämta kulsprutan. -Den är tom.
Den här är också tom.
När jag börjar skjuta, så springer du.
Wang!
Det är jag, Tozer. Trevligt att träffas!
-Håll nere huvudet. -Vad är det som händer?
Din far har börjat sin föreställning. Torka dig i ansiktet. Du är smutsig.
Där har du, din jävel.
Linda upp dem.
Hissa flaggan.
-De ger sig av. -Va?
Det är över. Din far verkar ha vunnit.
-Jag skulle gärna ta mig ett glas. -Beställ en dubbel.
-Tack, O'Malley. -För vad?
För allting, tror jag. För att du tog med mig hit.
För att du... tog hand om mig.
Visst, stumpan.
Det är bäst att du går tillbaka. Din far kanske behöver dig.
-Vad ska du göra? -Jag?
Jag ska nog sitta här vid flygplanet, och tänka igenom ett och annat.
-Det är en lång vandring till Nepal. -Mestadels uppför.
Vi ses, esset.
Hör du.
Kom hit lite.
Närmare.
Lägg armarna omkring mig.
Vet du vad? Jag gjorde bara ett misstag.
Vad var det?
Jag borde ha sålt dig när jag hade chansen.